På tisdag den 19 juli anlände drygt 6000 besökare för att hälsa på deltagare på storlägret. Som vid de andra Finnjamboreérna så fylldes lägerrakan av liv och rörelse mellan 10.00 och 17.00. Lägertidningen var på plats vid händelsernas centrum och intervjuade besökare för att få en inblick i dagens händelser.
Först träffade vi på Annika “Nickan” Skogster som besökte sin kollega Jessica Silfver i lägerkåren Mosaik. Annika är själv scout i Åfararna Sibbo och känner Jessica även genom diverse scoutevenemang.
“Det är ju stort” säger Annika och nämner vidare att hon aldrig själv deltagit I ett Finnjamboree. “Det största lägret jag varit på var Atlantis 2014 [som hade runt 2000 deltagare]”.
![](https://lehti.kajo2022.fi/wp-content/uploads/2022/07/20220719_KAJO2022_LEIRILEHTI_NIKO_RAUTANEN_001-683x1024.jpg)
Vad har du tänkt göra här idag?
“Titta omkring och kanske stjäla några ideér för vår kårs kommande kårläger” svarar Annika och skrattar. Därtill så har hon levererat choklad till sin kollega.
Enligt väderleken skulle det kanske regna idag, med det blir inga problem för Annika har förberett sig med regnkläder.
“Man måst ju va redo på allt!”
En liten bit bort träffade vi på Linda och Stefan Kronqvist som hälsar på sin spejarscout Simon Kronqvist. Linda har själv varit sjöscout som barn men berättar att hon inte deltagit på ett stort läger som detta.
“Vi får bli guidade av Simon” säger Linda och Stefan. Paret tillägger att det varit enkelt att besöka Kajo.
“Det är lätt organiserat”.
Men vilka aktiviteter har man kunnat delta i? Vi hörde högljudd musik och sång och rörde oss ditåt. Vid ankomst träffade vi en grupp finskspråkiga.
Vad är det som händer här?
“Det är allsång. Det är härligt att Kajo ordnar detta för vi får vara tillsammans och sjunga” svarar Helena Pynnönen, som är där tillsammans med Eino Saarinen.
“Det är också bra att de har text på skärmen så kan man hänga med” tillägger hon.
De hälsar på två barn samt tre barnbarn. Både Helena och Eino har I över 40 års tid deltagit som besökare eller arbetare på scoutevenemang, så de har mycket erfarenhet av scouting även fast de själva aldrig varit medlem.
Så man kan nästan säga att ni är tre generationer scouter här på samma ställe?
“Det kan man säga!” instämmer Helena samt Jenni Pöllänen som är ett av deras vuxna barn .
Med i gruppen står även explorerscouten Pihla Pöllänen, som är en av Helena och Einos barnbarn.
“De andra barnbarnen deltar i Familjelägret, så Pihla är den enda åldersgruppsdeltagaren” säger Jenni.
Vidare går vi till den livliga lägerrakan, där vi ganska snabbt får syn på något intressant.
Där finns en sorts uppblåst rink med en massa barn i, de verkar spela något.
“De spelar som spelare i bordsfotboll. De kan bara röra sig sida till sida och måste samarbeta för att lyckas” svarar Laura Muurinen från Nokia.
Laura Muurinen deltar i lägret tillsammans med sin dotter Aino Muurinen, och idag har de pappa Pasi och sonen Alexi på besök.
“Det var ganska kul” säger Alexi efter att spelet tagit slut.
Alla barnen i spelet var främlingar och på så sätt blev det ännu mer spännande. Hittills har de bara gjort en aktivitet.
“Vi ska visa dem vårt tält nu, och kanske hitta några sötsaker efter det. Kanske donut eller glass!” Säger Laura. “Efteråt ska vi kanske besöka någon programdal”.
Vad är det bästa programmet hittils?
“Programdalarna och glass visst?” Säger Laura och tittar på Aino som nickar. Även vatten-programmen har varit uppskattade.
Besöksdagen har varit full av roliga aktiviteter och alla kommer säkert gå trötta härifrån. I alla fall kommer de minnas skyfallet som tog besökarna och deltagarna på sängen efter dagens solsken.
Text: Jessica Nyberg
Reporter: Jessica Nyberg
Foton: Niku Rautanen